נונאווט
![]() | |
![]() | |
החוף הצפון-מזרחי של האי באפין | |
מוטו | Nunavut Sannginivut (אינוקטיטוט: אדמתנו היא כוחנו) |
---|---|
מדינה |
![]() |
מושל | פי ג'י אגיקוק |
בירת הטריטוריה | איקאלואיט |
שפה רשמית | אינוקטיטוט, אנגלית, צרפתית |
תאריך ייסוד | 1 באפריל 1999 |
סדר כניסה | 13 |
שטח | 2,093,190 קמ"ר (דירוג: 1) |
‑ שטח ואחוז מים | 157,077 קמ"ר 7.5% |
אוכלוסייה | |
‑ צפיפות | 0.01 נפש לקמ"ר (דירוג: 13, 2006) |
www.gov.nu.ca | |
נוּנַאווּט (באנגלית וצרפתית: Nunavut; באינוקטיטוט: ᓄᓇᕗᑦ) היא הגדולה והחדשה בטריטוריות קנדה. נונאווט הופרדה רשמית מהטריטוריות הצפון-מערביות והפכה לטריטוריה עצמאית ב-1 באפריל 1999 בעקבות חוק נונאווט[1] והסכם תביעות המקרקעין של נונאווט[2].
בירת נונאווט היא איקאלואיט (נקראה בעבר "פרובישר ביי") הנמצאת על האי באפין.
נונאווט היא הטריטוריה הגדולה ביותר של קנדה, אך יש בה את האוכלוסייה הקטנה ביותר - כ-35,900 תושבים, המתגוררים על שטח הגדול משטחה של מקסיקו (שלה, לשם השוואה, יש כמעט 132 מיליון תושבים).
מקור השם
פירוש השם "נונאווּט" הוא "אדמתנו" באינוקטיטוט - שפת האינואיט.
היסטוריה
באזור שבו נמצאת הטריטוריה התקיימה התיישבות רציפה במהלך 4,000 השנים האחרונות. רוב ההיסטוריונים מזהים את חופו של האי באפין כהלולאנד המופיעה בסאגות הנורדיות, וסביר שתושבי האזור היו בקשרי מסחר עם הספנים הנורדים.
בשנת 1576, מרטין פרובישר, בניסיון לגלות את המעבר הצפון-מערבי, חשב שגילה מרבצי זהב במפרץ פרובישר (הקרוי על שמו) לחופי האי באפין. בדיעבד הסתבר שאין זהב באזור, אולם פרובישר יצר את המגע הראשון בין האדם האירופי עם האינואיטים - האינדיאנים המקומיים - מגע עוין שכלל תפיסת המקומיים בכוח והבאתם לאנגליה לצורכי תצוגה, שם הם מתו לאחר זמן קצר.
במהלך המאה ה-17 עברו באזור נונאווט מגלי ארצות נוספים, בניסיון לגלות את המעבר הצפון-מערבי, ביניהם הנרי הדסון, ויליאם באפין ורוברט ביילוט.
בשנת 1976 נערך משא ומתן בין האינואיט לבין הממשל הפדרלי הקנדי בעניין בעלותם על השטח. באפריל 1982 הצביע רוב של תושבי הטריטוריות הצפון-מערביות בעד הפרדת הטריטוריות לשתי טריטוריות ומתן שטחים לאינואיט. ההסכם הושג בחודש ספטמבר בשנת 1992, ואושר במשאל עם על ידי 85% מתושבי האזור. ביוני 1993 עבר "חוק ההסכם בדבר תביעת השטח של האינואיט" בפרלמנט הקנדי, וב-1 באפריל 1999 הפך האזור לטריטוריה של קנדה.
אוכלוסין
בנונאווט מתגוררים כ-35,944 איש (2016), מתוכם כ-85% הם אינואיטים.
גאוגרפיה
שטחה של הטריטוריה הוא כ-2.1 מיליון קמ"ר. הטריטוריה כוללת את האיים הארקטיים, את האיים במפרץ הדסון, מפרץ ג'יימס ומפרץ אונגבה.
הנקודה הגבוהה ביותר בנונאווט היא פסגת בארבו באי אלסמיר, שגובהה 2,616 מטרים מעל פני הים.
נונאווט מכוסה טונדרה ארקטית, למעט נקודת מפגש הטריטוריות והפרובינציות בדרום מערב הטריטוריה (המקום היחיד בקנדה שבו נפגשים גבולותיהם של ארבע טריטוריות ופרובינציות: נונאווט, מניטובה, ססקצ'ואן והטריטוריות הצפון-מערביות) שהאקלים בה הוא כשל יערות טייגה.
בצפון-מזרחה של הטריטוריה מפריד מעבר מים צר בינה ובין גרינלנד. השליטה במי מיצר זה מהווה מחלוקת בין קנדה ודנמרק. נונאווט גובלת בים בופור בצפון, במפרץ באפין ובמפרץ הדסון במזרח, במניטובה בדרום ובטריטוריות הצפון מערביות במערב. הטריטוריה גובלת גם בניופאונדלנד ולברדור (דרך חצי אי) ובקוויבק (גבול ימי).
ממשל
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/97/ARVIAT_%28NUNAVUT%29.jpg/200px-ARVIAT_%28NUNAVUT%29.jpg)
בראש טריטוריית נונאווט עומד נציב הממונה על ידי השר לענייני אינדיאנים ולפיתוח הצפון של קנדה. כמו בטריטוריות אחרות, תפקיד הנציב הוא סמלי, והוא מקביל לתפקיד המשנה למושל העומד בראש פרובינציות קנדה מטעמה של "מלך קנדה", אף שהנציב הוא נציגו של הממשל הפדרלי ולא נציגה של המלוכה הקנדית.
בנונאווט בית נבחרים אחד. חברי האספה המחוקקת נבחרים אישית, ומביניהם נבחר מושל הטריטוריה.
בשל ביקורת שהוטחה בו, הקים המושל לשעבר פול אוקאליק מועצה מייעצת של 11 זקני שבט האינואיט, ה-inuit qaujimajatuquangit שתפקידה לייעץ לממשלה בענייני התרבות האינואיטית.
לטריטוריה תקציב שנתי של 700 מיליון דולרים קנדיים הניתן במלואו על ידי הממשל הפדרלי.
קישורים חיצוניים
אתר האינטרנט הרשמי של נונאווט
- המועצה המחוקקת של נונאווט
- משרד התיירות של נונאווט
- משרד התכנון של נונאווט
- הפארקים הלאומיים של נונאווט
- נונאווט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הערות שוליים
הפרובינציות והטריטוריות של ![]() | ||
---|---|---|
פרובינציות | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
![]() |
טריטוריות | ![]() ![]() ![]() |
34793690נונאווט